Følgende autentiske begivenheder fandt sted -
- på grænsen mellem Argentina, Paraguay og Brasilien i 1750.
Deres Hellighed, den lille sag, som bragte mig herud, er nu afgjort.
Indianerne er nu atter frie til at blive slaver -
- af spanske og portugisiske bosættere.
Jeg har ikke slået den rette tone an. Begynd forfra.
Deres Hellighed, jeg skriver i det Herrens år 1758 -
- fra Amerikas sydlige kontinent, byen Asuncion, La Plata-provinsen -
- to ugers march fra missionsstationen San Miguel.
Disse missioner beskytter indianerne -
- mod bosætternes hærgen, hvilket har vakt vrede.
Disse indianere har musikalske evner.
Ja, mangen en violin i Roms akademier -
- er fremstillet af deres smidige og dygtige hænder.
Fra missionerne udbredte jesuitterne Guds ord på højsletterne -
- hvor indianerne stadig levede i uberørthed -
- og opnåede til gengæld at blive martyrer.
Denne præsts død skulle blive det første led -
- i den kæde, jeg nu selv indgår i.
Fortsæt. Som Deres Hellighed ved -
- ender kun lidt i denne verden som forudset.
Og hvordan kunne indianerne forudse -
- at præstens død førte en mand til dem -
- hvis liv skulle blive uløseligt forbundet med deres.
Tak, fader.
Det var vores område. Juliens og mit.
Jeg sendte ham, fader. Jeg drager selv af sted.
Kan du se ham?
Nej.
Med et orkester kunne jesuitterne have underlagt sig hele kontinentet.
Sådan blev guarani-indianerne til sidst fort til Guds evige nåde -
- og menneskets flygtige nåde.
Hvem er du?
De jager altså over vandfaldene nu, kaptajn Mendoza.
Vi bygger en missionsstation her. Vi gør dem kristne.
Hvis De kan nå det.
Det er din bror.
- Er de sunde, Alonzo? - Vældig sunde.
Godt.
- Er der mange af dem over faldene? - Ja.
Er de farlige?
- Vel ikke over for krudt og kugler? - Nej.
- Jeg så nogle jesuitter. - Over vandfaldene?
- Pokkers! - De kalder stationen San Carlos.
- Don Cabeza. - Mendoza.
Fjern dem. Hurtigt.
- Du burde finde dig en god kvinde. - Det har jeg.
Så ville du ikke se så bedrøvet ud.
- Måske har du ret. - Jeg har altid ret med kvinder.
- Du glemmer alt. - Så det gør jeg?
Fint. Tag dem så af.
Du bliver for let distraheret.
Den dag, senorita ikke kan distrahere mig, bliver jeg munk.
Selv samme dag vil halvdelen af byens damer blive nonner.
Sludder. Rodrigo er damernes mand.
Og Rodrigo er denne dames mand.
Felipe?
Jeg elsker ham, Rodrigo.
Hvor længe har du elsket Felipe?
Et halvt år.
Jeg har prøvet at sige det. Det har jeg virkelig.
Ja, ja... Det har du.
Du elsker altså ikke mig?
Ikke som jeg elsker Felipe.
Det er den kærlighed, jeg har behov for.
Jeg har altså ingen behov?
Du har behov for så meget.
Du fortjener så meget.
Du gør ham ikke fortræd, vel?
Nej, det gør jeg ikke.
Rodrigo... jeg beder dig.
- Lo De? - Nej, det gjorde jeg ikke.
Jo, De lo i høj grad. Hvem lo De ad?
Du kan skændes med mig.
Hvordan går det med Deres mission over vandfaldene?
- Insekter og kviste, fader. - Er ingen konverteret?
Jo, et par stykker. Og mange er lige ved, Gud ske tak og lov.
Ja, Gud ske tak og lov.
- Kender du Rodrigo Mendoza? - Ja.
Kom med.
Jeg har en opgave, som kun du kan klare.
Han har været her et halvt år, men vil ikke tale med nogen.
Jeg tror, han ønsker at dø.
Så...
...du slog din bror ihjel.
Det var en duel. Loven kan ikke røre dig.
Angrer du nu?
Gå... præst.
Måske ville du ønske, jeg var din bøddel. Så var det lettere.
Lad mig være i fred.
- Du ved, hvad jeg er. - Ja.
Du er lejesoldat.
Du er slavehandler.
Og du slog din bror ihjel. Jeg ved det.
Og du elskede ham.
Men du valgte en underlig måde at vise det på.
Ler du ad mig? Ler du ad mig?
Jeg ler ad dig.
Fordi det, jeg ser, er latterligt.
Jeg ser en mand, der skjuler sig for verden. Jeg ser en kujon.
Gør det.
Er det det hele? Er det sådan, du vil leve?
- Der er intet andet. - Der er liv.
- Der er en udvej, Mendoza. - Jeg står ikke til at frelse.
Gud gav os frihedens byrde. Du valgte din forbrydelse.
Tør du vælge din straf? Tør du det?
Ingen straf er hård nok for mig.
- Men tør du forsøge? - Om jeg tør?
Tør du se det slå fejl?
Fader?
Hvor længe skal han bære den dumme tingest?
Det ved kun Gud, fader John.
- Her. - Tak.
Fader.
Han har udstået sin straf. Det synes de andre brødre også.
Men det synes han ikke, John.
Og indtil han gør, gør jeg det heller ikke.
Vi er ikke medlemmer af et demokrati, men af en orden.
Vi takker dig, Herre, for denne mad og dine andre velsignelser. Amen.
- Har du tilberedt det? - Ja.
Kom du alle chilierne i?
Det er jeg bange for.
Jeg beklager. Jeg er oplært til at slå ihjel, ikke at lave mad.
- Sandt nok. - Det smager grufuldt.
Men brødet er godt.
Jeg vil gerne takke dig for at lade mig bo her, fader.
Det er guaranierne, du skal takke.
Hvordan?
Læs den.
Og havde jeg al tro, så jeg kunne flytte bjerge -
- men ikke havde kærlighed, da var jeg intet.
Og uddelte jeg end alt, hvad jeg ejer, til de fattige -
- og gav mit legeme hen til at brændes -
- men ikke havde kærlighed, da gavnede det mig intet.
Kærligheden er langmodig, kærligheden er mild.
Den misunder ikke. Kærligheden praler ikke -
- opblæses ikke.
Så længe jeg var barn, talte jeg som et barn, og tænkte jeg som et barn.
Efter at jeg er blevet mand, har jeg aflagt det barnagtige.
Så bliver da tro, håb, kærlighed, disse tre.
Men størst af dem er kærligheden.
De har indvilget.
Hvis du vil være jesuit, må du adlyde mine ordrer -
- som var det en hærførers ordrer. Kan du det?
Ja, fader.
Lad os bede for vor broder Rodrigo.
Herre, du fik fader Ignatius til at opgive denne verdens snarer -
- og iklæde sig arbejdets og ydmygelsens dragt.
Vi beder dig velsigne Rodrigo -
- idet vi tager imod ham i vort broderskab.
Lær ham at være gavmild og at arbejde uden tanke på sig selv.
At tjene uden nogen løn andet end at lyde din vilje.
Velkommen hjem, broder.
Dette forsøg på at skabe et paradis på jord forarger let.
Deres Hellighed forarges, fordi det forvansker det hinsidige paradis.
Majestæterne forarges -
- fordi de fattiges paradis sjældent behager herskerne.
Bosætterne forarges af samme grund.
Mit tunge hverv i Sydamerika var -
- at føje portugisernes ønske om at udvide deres imperium -
- spaniernes ønske om, at det ikke ville skade dem -
- Deres Helligheds ønske om, at kirkens magt ikke blev truet -
- og forsikre jer alle om -
- at jesuitterne ikke længere kunne nægte jer disse imødekommelser.
Halvdelen af mit liv har jeg ventet på Rom.
Lad være med at lege med den!
- Hvad er klokken? - Tag det roligt.
Ti minutter i.
Lad mig se, hvordan børnene klarer sig.
Fint.
Derhen, tak.
- Er de guarani-indianere? - Ja, Deres Eminence.
Besynderligt.
Det er svært at gennemskue deres tanker.
- Har De bemærket det, Hontar? - Ja, lige da jeg kom hertil.
Smuk skabning. Hun ville give mange penge i Lissabon.
Måske har hun ikke lyst til at tage til Lissabon.
Hvad angår missionsstationerne, Deres Eminence -
- forventes der vel ikke uenighed mellem paven, Spanien og Portugal?
Mellem os sagt, så har jesuitterne alt for megen magt her.
Jaså.
Hvis De vil have mig undskyldt, d'herrer.
For øvrigt, d'herrer...
Jeg har selv været jesuit.
Jeg var kommet til Sydamerika med hovedet fuldt af Europas anliggender.
Men jeg begyndte snart at forstå -
- hvilken underlig verden, jeg var sendt ud for at fælde dom over.
Hvordan kan De kalde dette barn et dyr, Don Cabeza?
Papegøjer kan lære at synge, Deres Eminence.
Sandt nok, men hvordan lærer man dem at synge så melodiost?
Deres Eminence...
Det er et barn af junglen. Et dyr med en menneskestemme.
Mennesker ville skamme sig over at være så morderiske og grådige.
De skal tæmmes med sværdet og arbejde under pisken.
Det, de siger, er det rene vrøvl.
Jeg er fader Gabriel fra San Carlos -
- hvorfra drengen kommer.
Og hvor ligger den?
Her over vandfaldene i spansk territorium.
Nej, det var spansk for. Nu er det portugisisk.
Det skal Hans Eminence jo netop afgøre.
Nej, det er et statsanliggende. Det er aftalt mellem Spanien og Portugal.
Men stationerne er vel stadig beskyttet af kirken?
Se, det skal Hans Eminence jo netop afgøre, fader Gabriel.
Fortsæt, fader.
Under vandfaldene kan junglen deles mellem Spanien og Portugal -
- som De er enig i.
Men over vandfaldene tilhører den Gud og guaranierne.
Der er ingen andre. Og de er ikke dyriske af naturen.
- De er åndelige. - Åndelige?
- De slår deres små børn ihjel. - Det er sandt. Må jeg forklare det?
Hver mand og kvinde må få ét barn.
Fødes et tredje, dræbes det straks. Men det er ikke et dyrisk ritual.
Det er nødvendigt for at overleve. De kan kun løbe med et barn hver.
Og hvad løber de fra? Fra os. Det vil sige slaveri.
Sludder!
- Det er almindeligt kendt... - Sludder!
Sludder!
Deres Eminence.
I Spaniens territorier er der intet slaveri.
Det tillades dog i de territorier, der tilhører vores naboer -
- portugiserne, og er efter min mening meget misforstået.
Men på spansk territorium leder vi vore plantager efter spanske love -
- og kirkens forskrifter.
De lyver.
De lyver!
Jeg kan og vil ikke acceptere en udfordring fra en munk.
Hans embedsdragt beskytter ham.
På vegne af Kongen kræver jeg en undskyldning nu.
Fanden tage dig, jeg vil ikke tolerere det!
Deres Eminence.
Der så vi et godt eksempel på jesuitternes foragt for staten.
Tilhører han Deres gruppe, fader Gabriel?
Ja.
- Det var perfekt. - Hvad var?
En jesuits iltre temperament var lige, hvad hans Eminence skulle se.
Vær lidt tålmodig.
Vi skal bare være tålmodige. Han ved, hvad der skal gøres.
- Giv Don Cabeza en undskyldning. - Men han løj.
Ti stille. Giv ham en undskyldning. Gå nu.
Hvad var han, for han sluttede sig til Dem?
Lejesoldat og slavehandler, Deres Eminence.
- Vil han sige undskyld? - Ja, det vil han.
Men De skal vide, at spanierne holder slaver.
De køber dem af portugiserne... blandt andre.
Og det lukker Don Cabeza øjnene for?
Ja. Og tjener tillige på det.
Cabeza ser gerne missionsområderne overtaget af portugiserne. Hvorfor?
Fordi de er guaraniernes eneste tilflugtssted.
Uden vor beskyttelse kan indianerne uhindret gøres til slaver.
Men de kommer til os af egen fri vilje.
- Er det sandt? - Spørg guaranierne.
Ni tiendedele af indtægterne går til deres samfund, deres tilværelse.
Hvad tror De, sagen drejer sig om?
Guds gerning.
Nej, det er selve jesuitterordenens beståen både her og i Europa.
Og jeg kan forsikre Dem, at Europas retssale -
- er en jungle sammenlignet med Deres velholdte have af en jungle.
Men skal det stå i vejen for os?
Tak.
- Hvorfor skal jeg sige undskyld? - Fordi jeg beordrer det.
Han løj jo. Han hader jesuitterne og indianerne.
Og portugiserne er nådesløse. Kan du ikke se det?
Jo, naturligvis. Men skal vi give dem et påskud?
En fra vores orden, om end en novice, fornærmer en af dem offentligt.
Du siger undskyld.
Ellers er du ikke længere jesuit.
Af hellig pligt beder jeg ydmygt og uforbeholdent -
- Don Cabeza tilgive mig min formastelighed og uforskammethed.
Godtaget. Hvorfor ikke?
Men som jeg sagde for, kan jeg ikke acceptere en præsts udfordring.
Det gør min uforskammethed så meget mere uforskammet -
- og Deres tilgivelse dobbelt så nådig.
Deres Eminence, jeg beder også om Deres tilgivelse.
Jeg beder om denne forsamlings tilgivelse.
Jeg beder om mine brødres tilgivelse.
Og jeg beder om din tilgivelse...
...fordi jeg fornærmede Hans Excellence.
Tak, det rækker.
Det var yderst tilfredsstillende, Deres Eminence.
Kunne De ikke fortælle om Deres holdning -
- til overdragelsen af missionsområderne?
Dette spørgsmål har naturligvis optaget mig meget efter min ankomst.
Men jeg træffer ikke en beslutning -
- for jeg med mine egne øjne har set missionsområderne.
Der er adskillige missioner at inspicere.
Men jeg har besluttet at starte med den ældste -
- missionsstationen San Miguel.
Deres Hellighed. En læge, der skal redde en krop -
- må tit ofre en legemsdel.
Men jeg var i sandhed uforberedt på skønheden og styrken -
- af den legemsdel, jeg var kommet for at afskære.
- Meget imponerende. - Måske overser jeg noget.
Jeg kan ikke se forskel på denne plantage og min egen.
Det er forskellen. Denne plantage er deres.
Deres Eminence...
Dette er en anden forskel.
En bortløben slave købt af en spansk bosætter af en slavehandler.
- Javel... Er det lovligt? - Udbud og efterspørgsel er lov.
- Hvad med sjælens lov? - Og hvad med det, du tilbyder?
Helvedets pinsler? Frihedsberøvede sjæle?
Tænk på det, Deres Eminence.
Skal vi fortsætte, fader Ibaye?
Hvad var indtægten sidste år?
120.000 escudoer.
Og hvordan blev summen fordelt?
Den blev ligeligt fordelt. Det er et fællesskab.
Åh ja. i Frankrig er der en radikal gruppe, der følger den læresætning.
Deres Eminence, det var de første kristnes læresætning.
Jeg er ubeskriveligt imponeret over jeres resultater.
- Og vil det redde os? - Det håber jeg, fader.
Portugals domstole er ateistiske, men De og jeg er kristne katolikker.
- Og De tjener en kristen konge. - Jeg tjener også en katolsk konge.
Faktisk tjener De markis de Pombal, som er imod kirken -
- og styrer Deres konge.
Jeg foreslår, at vi råder Deres konge til at udsætte overdragelsen -
- indtil portugiserne garanterer deres sikkerhed.
Jeg foreslår, vi sætter vor lid til himlen -
- og vor nådige frelsers forbøn.
I mine øjne er missionsstationernes værk djævelens værk.
De foragter ejendom og lovlig profit. De adlyder ikke kongens myndighed.
Lydighedsloftet er en jesuits vigtigste løfte.
Så lad dem adlyde! Sig det til dem.
Deres Eminence. Forstyrrer jeg Dem?
Jeg er bange for, jeg bringer dårligt nyt fra markis de Pombal.
Mellem os sagt vil jeg gerne udtrykke min beklagelse.
Han er fast besluttet på at knuse kirkens magt.
Og Deres kristne fællesskab er konkurrencedygtigt.
Ja... det er meget givtigt.
Er det ikke præcis derfor, I vil overtage det?
De skulle være gået fallit, hvis De ønskede statens billigelse.
Der er intet, vi synes bedre om end en fallit.
Det er beroligende for et handelsland som mit.
- Skal De ikke læse det? - Jeg ved, hvad der står.
- Så hvad beslutter De Dem for? - Hvad min samvittighed befaler.
Hvad ellers?
Han har været derinde i fem timer.
Tag med mig til min missionsstation i San Carlos.
Der er meget, der er forstyrrende her.
Det er svært at få det rette perspektiv.
Jeg tror, at dér vil Deres bønner blive hørt.
Jeg tror, at dér vil Gud sige Dem, hvad det rette vil være at gøre...
...og give Dem styrke og nåde til at gøre det...
...koste, hvad det vil.
Paradisets Have.
Lidt tilgroet.
Selvom jeg vidste, at Europas stater angreb kirkens myndighed -
- og at kirken for at bevare sin stilling dér -
- måtte vise sin myndighed over jesuitterne her -
- så tænkte jeg på, om ikke disse indianere foretrak -
- at havet og vinden ikke havde bragt nogen af os til dem.
De forstår ikke, hvad De mener.
De skal tale tydeligere. Hvad er det, de skal gøre?
De skal forlade missionsstationen.
Det vil de ikke. Den er deres hjem.
De må lære at underkaste sig Guds vilje.
Sig det til dem.
De siger...
Det var Guds vilje, at de kom ud af junglen og byggede stationen.
Hvorfor har Gud skiftet mening?
Jeg tor ikke håbe på at forstå Guds veje.
Hvorfra kender De Guds vilje?
Han tror ikke, De taler for Gud, men for portugiserne.
Jeg taler ikke for Gud personligt.
Jeg taler for kirken, som er Guds redskab på jorden.
Hvorfor taler De ikke med Portugals konge?
Det har jeg gjort. Han vil ikke høre.
Han er også konge. Han vil heller ikke høre.
Han siger, at de gjorde fejl i at stole på os. De vil kæmpe.
Overtal dem til ikke at kæmpe.
Det lykkedes mig ikke at overtale Dem til at kæmpe for dem.
Hvis de kæmper, er det bydende nødvendigt -
- at ingen af jer på nogen måde kan have opfordret dem til det.
Derfor følger I med mig til Asuncion i morgen.
Hvis nogen nægter at adlyde, vil han blive ekskommuniceret.
Udelukket... udstødt.
Hvorfor kæmper de? Hvorfor vender de ikke tilbage til junglen?
Deres hjem er her.
Vidste De, at det blev Deres beslutning?
- Ja. - Hvorfor kom De så?
For at overtale jer til ikke at modsætte jer overdragelsen.
Hvis jesuitterne modsætter sig portugiserne -
- bliver jesuitterordenen fordrevet fra Portugal.
Så Spanien, Frankrig, Italien... hvem ved?
Hvis Deres orden overhovedet skal overleve -
- må missionsstationerne ofres.
Hvad sagde de?
De vil ikke tilbage til skoven, fordi djævelen bor der.
- De vil blive her. - Og hvad sagde De?
At jeg ville blive her hos dem.
Jeg ønsker at tilbagekalde mit lydighedsløfte.
Gå... Gå, Rodrigo. Jeg vil ikke høre efter.
- Kun dig? - Nej, også Ralph og John.
Hvad ønsker du, kaptajn? En ærefuld død?
De vil leve, fader.
De siger, at Gud har forladt dem. At han har ladt dem i stikken.
Har han det?
- Du skulle aldrig være blevet præst. - De har brug for mig.
Så hjælp dem som præst.
Hvis du dør med blod på hænderne, forråder du alt vores arbejde.
Du gav Gud dit liv. Og Gud er kærlighed.
Soldat! Var du ikke på vagt i går nat?
Se nu!
Tilbage til de andre.
De har taget tre kanoner, krudt, pistoler, og jeg ved ikke hvad mere.
Jeg er kommet for at bede om din velsignelse, fader.
Nej.
Hvis du har ret, har du Guds velsignelse.
Hvis du tager fejl, gør min velsignelse ingen forskel.
Hvis magt har ret -
- er der ikke plads til kærlighed i denne verden.
Måske er det sådan...
Men jeg magter ikke at leve i den verden, Rodrigo.
Jeg kan ikke velsigne dig.
Dernede!
Kom med begge kanoner.
Skynd jer. Også den anden kanon.
Indianere! Vend om.
Vend om... Mod dem. Vend om.
Vi bliver nødt til at flytte kanonen. Flyt kanonen. Også den der.
Derovre. Skyd præsten.
- Ingen har lyst til det her. - Indtag jeres pladser!
Efter ham!
Lad ikke præsten slippe væk. Efter ham.
Hjælp! Vandfaldet!
Tilbage.
Og De vover at fortælle mig, at dette blodbad var nødvendigt?
Jeg gjorde, hvad jeg måtte gøre.
I betragtning af det lovlige formål, som De godkendte, må jeg sige... ja.
Så sandelig ja.
De havde intet valg, Deres Eminence.
Vi må virke i verden.
Verden er sådan.
Nej, senior Hontar...
Sådan har vi gjort verden.
Sådan har jeg gjort den.
Så, Deres Hellighed -
- nu er Deres præster døde, og jeg er efterladt i live.
Men visselig er det mig, der er død, og dem, der er i live.
For som altid, Deres Hellighed -
- vil de dødes ånd overleve i de levendes erindring.